# ╤знов Весна

Александр Иванович Приймак

Весна буя╓ у мо╖м садку: Вт╕м, не мо╓му - вже чужого дядька, Я в спогади сво╖ лечу на вс╕м скаку, Хоча тепер туди - тоненька кладка...

╤знов Весна


Весна буя╓ у мо╖м садку:

Вт╕м, не мо╓му - вже чужого дядька,

Я в спогади сво╖ лечу на вс╕м скаку,

Хоча тепер туди - тоненька кладка...


Тоненька кладочка, пусти ╕знов,

Пусти на хвилечку ймов╕рну,

Бо там ╕ще бринить моя любов,

Бо там ╕ще любов буя╓ в╕рна!..


╤знов злетять на землю пелюстки,

╤ яг╕дки проклюнуться яскрав╕,

Мереживом сплетуться т╕ роки,

В молочн╕м полотн╕ - кров╕ заграви...

.............................................

╤знов Весна буя╓!..